Ако трябва да изберем домашен любимец от влечуговите, царевичният смок (Pantherhophis guttatus) определено ще бъде най-подходящият кандидат за позицията. Видът е част от семейството на смокообразните (Colubrinae), към което още спадат медянката, водната змия, млечната змия, смокът-мишар и др.
Родът на царевичния смок е известен още като рода на червените смоци (особено що се отнася до богатата вариация от цветове на индивидите). Видът е естествено срещан в югоизточните райони на САЩ, обитава приземните участъци. Периодът му на активност е през нощта, но може да бъде разтегнат, включвайки времето около изгрева и залеза.
Царевичните смоци в ролята домашни любимци са послушни, грижата за тези животни е лесна, а те самите не нарастват твърде много на дължина. Този вид би заинтригувал всеки новак в областта на отглеждането на змии поради гореизброените си качества.
По-опитните гледачи обаче също не биха се отказали от присъствието на царевичен смок в терариумите си – те пристигат в най-различни разцветки в резултат на усиленото развъждане сред любителите. Що се отнася до максимално достигащите размери, те са около 150-180 сантиметра. Очакваната продължителност на живота при оптимални условия е от 15 до 20 години, затова поемащите грижата трябва да бъдат сигурни, че това е животното за тях.
Поведение и темперамент на царевичен смок
Веселите змийчета позволяват да бъдат докосвани, размотавани и, общо взето, не се противят на човешки милувки. Нормално за тях е да се заравят и прикриват, което означава, че в терариумите си трябва да открият добре изолирано укритие и настилка, способна да се изравя. Като всички други змии, и царевичният смок е майстор в техниките на бягство, затова обезопасете района!
Излизайки от терариума си, влечугото може да се нарани или изгуби, пък в неудобен момент и да изкара акъла на някой гост. Бидейки абсолютни хищници в дивото, тези индивиди са свикнали да преследват бъдещата си жертва, разчитайки най-вече на обонятелното си сетиво. Ще разберете, че усещат заплаха, когато върхът на опашката им леко потрепва – подобно на гърмящите змии, като вид защитен механизъм.
Отглеждане на царевичен смок
![Царевичен смок в терариум](https://gradcontent.com/lib/600x350/corn-snake-carevichen-smok.webp)
Препоръчва се терариумът да е с вместимост не по-малка от 75 литра, като при избора си се спрете на по дългия и плитък такъв. От особена значимост е терариумът да бъде добре покрит, тъй като, както споменахме, не е рядкост този вид да се измъква навън. Закрепете капака с клампи, ако е нужно – ще забележите, че змийчето ще побутва капака с нос, за да намери слабо място, от което да се изплъзне.
Осигурете прикритието на царевичния смок – всеки вид кутия (пластмасова, картонена и др.) би свършила работа, стига да може да помести цялото животно под себе си ( в сгънатата му версия). Ако свободното пространство под кутията е твърде голямо, змията няма да се чувства в безопасност в укритието си! Парчета дървесна кора също могат да представляват укритие, стига да са комбинирани с материал за заразяване наоколо. В идеалния случай в терариума трябва да се разполагат две укрития – едно в студената и едно в топлата част. Последен щрих към жилището ще е слагането на дървесно клонче за покатерване.
Топлина за царевичен смок
От есенциално значение е въпросът с температурата на змийската бърлога – според данните царевичния смок се чувства най-добре между 21 и 29 градуса Целзий. За постигането ѝ можете да използвате отопляващи електрически одеялца под самия терариум, но постоянството на температурата с този вид средства е съмнително. Затова се препоръчва употребата на затопляща лампа – само не прекалявайте с горещината, тъй като този вид все пак идва от умерените ширини.
Субстрат за царевичен смок
Сред подходящите субстрати за настилка на терариума са: вестник, изкуствена трева, борова кора. Вестникът е често срещаният избор, тъй като е лесен за почистване, но видът му е непредставителен. Астротурфът (изкуствена тревна настилка), може да бъде постлан на два слоя, като мръсният и чистият се разменят съответно. Настилката от борова кора също е подходяща – слепналите с фекалии парченца лесно се отделят с лопатка. Субстратът от трепетлика е с подобно качества, макар да трябва да внимавате люспите да не бъдат погълнати от животното. Пясък, почва, борови и кедрови люспи не са добър избор за отглеждане на царевичен смок.
Храна и вода за царевичен смок
![Царевичен смок](https://gradcontent.com/lib/600x350/corn-snake-smok.webp)
Царевичният смок трябва да бъде хранен с мишки, при това предварително убити. Плъховете също са подходящи, стига да са с по-малък размер. На дребните змийчета се предоставят новородени пиленца, като плячката се увеличава по размер с времето. Златно правило е, че нейните размери трябва да доближават тези на главата на влечугото.
Младите змийчета се хранят няколко пъти седмично, докато на възрастните се предоставя достойната на размери плячка и за 7-10 дни собственикът не трябва да се притеснява за изхранването на животното. В периодите около линеенето змиите често позагубват апетит, но това е физиологична особеност, а не заболяване – в тези моменти намалете захранването.
Купичката с вода, разбира се, трябва да присъства винаги и съдържащото се да бъде прясно. Често царевичният смок дефекира в купичката с вода, затова трябва да следите за такива пакости и да обновявате водата често. Силно е възможно преди линеене да намерите змийчето да се кисне във водата.
Често срещани заболявания при царевичен смок
Гниенето на устата (т.нар. инфекциозен стоматит) е бактериална инфекция на устната кухина, обикновено причиняваща балончета слюнка и възпаления около устата. При нелекуване заболяването достига до лицевите кости и е възможно изпадане на зъбите.
Както повечето змии, и родът на царевичния смок страда от стандартните гъбични и респираторни инфекции – последните имат като клинична проява обезцветяване на кожата. Друг симптом на дихателно заболяване е хриповете и дишането с отворена уста. При съмнения за някое от изброените потърсете ветеринар, вещ в работата с рептили.
Избор на царевичен смок
Когато търсите своето ново животинче, оглеждайте се за някои характеристики – като например, животното да няма остатъчни люспи от предишно линеене или порязвания, да има ясен поглед и да бъде нащрек, с изскачащ насам-натам език.